Co nemám dělat?
Co to mělo znamenat?
Škoda zasraný munice.
Jdeme.
To musí bejt ženská reakce.
Zdá se mi to, nebo to je ten sajrajt, co jsme sem dovezli?
To je ten stejnej sajrajt.
Smrdí to tady. Jdeme dál.
Běžte ode mě.
Položte tu tyč.
Udělejte to.
Co jste zač?
- Co se to tady děje? - Uklidněte se.
Děje se to, že chceme zasraně rychle zmizet z týhle strašidelný lodi.
Jaké lodi?
Kde to jsem?
Byl jsem v kryotrubici, víte? Cestou na Xarem.
Pracuji v rafinérii niklu.
Probudím se... Vím, že ničemu nerozumím.
Viděl jsem hrozné věci.
Půjdete s námi. Tady to je pro vás příliš nebezpečné.
Nechte ho tady.
Běž do hajzlu. Tady ho nenecháme.
Má ho v sobě. Cítím ho.
V sobě?
Co mám v sobě?
Nechci, aby se mi u zadnice narodila jedna z těch potvor.
- Je to příliš velký riziko. - Co mám v sobě?
- Nemůžeme ho tady nechat. - Chtěla jsi zabránit, aby se šířily.
- Co mám v sobě? - Nemůžete to zastavit?
- Na to nemáme čas. - Tady to nejde. Laboratoř je kaput.
Já bych ho sejmul.
Co mám v sobě?
Co mám kurva v sobě?
Parazita.
Cizí prvek.
Máte v hrudi příšeru.
Tahle parta přepadla vaši loď
a prodala vaši kryotrubici tomuhle člověku.
A ten do vás vložil vetřelce.
Je opravdu hnusný.
A za pár hodin se vám prodere hrudním košem ven
a vy zemřete.
Máte nějaké dotazy?
A kdo jste vy?
Já jsem matka té příšery.
Když ho zmrazíme na Betty, může to pak doktor odstranit.
- Já jsem pro. - Ksakru, odkdy tady tomu velíte?
Copak jste se vy narodil bez koulí.
Jen klid, lidičky.
Tak teda pojďte s náma. Možná to přežijete.
Jak se začnete cukat, zastřelíme vás.
Jdeme pryč.
Pěknej svinčík. To je jediná cesta?
Musíme zahodit to křeslo.
Já vím.
- Kawlangský manévr, co? - Jako za starejch časů.
To je určitě z chladicích nádrží.
Někdo musel otevřít ventily.
Ty potvory by to přece nedokázaly, ne?
Jsme na dně lodi.
Musíme projít kuchyní. Asi 30 metrů.
K výtahu na druhé straně.
- Mně se to nelíbí. - Co by se ti na tom mělo líbit?
- Stojí to za houby. - Víte určitě tu vzdálenost?
Seš ochotnej se namočit, parťáku?
- Střílejí vaše zbraně i pod vodou? - Jsou najedno použití.
Najedno použití?
Už jsem o nich slyšel.
- Kolik dávek? - 20.
Rozštěpený hroty ti udělají pěknou díru, i když je to jen malej kalibr.
To je senza.
Atentátníci je milujou, protože je můžou zahodit.
To já bych nezahodil zbraň, ke který jsem přirostl.
Asi vám nemusím připomínat, abyste se pořádně nadechli.
Až vyplaveme na hladinu, nebudeš plavat na znak.
Prokrista.
Přichystaly nám past. To je zatracená léčka.
Distephano.
Nejde to rozbít. Podejte mi zbraň.
Vážně jste moc důvěřivá.
Tys ji zabil. Ty hajzle.
Však já tě dostanu.
Otče, zamkni ty dveře.
Lez. Tak dělej.
Zaseklo se to. Dělej.
Pusť mi nohu, mrcho.
Pusť mě.
Chcípni, hajzle.
Udělej to, člověče.
Pěknej mejdan, co?
Co to děláš? Nedělej to.
Dokážeme to.
Ksakru.
Tudy.
Bejby, jsem rád, že tě vidím.
Myslel jsem, že tě ten hajzl dostal. Seš zraněná?
Jsem v pořádku.
- Máte na sobě neprůstřelnou vestu? - Tak pojďte.
Dostala jsi to do hrudi. Já to viděla.
Ty jsi robotka?
Do prčic. Call je samý překvapení.
Mělo mě to napadnout. Žádný člověk není tak lidský.
Myslel jsem, že syntetici jsou logický.
Ty seš stará psychopatka, děvče.
- Vy jste robotka? - Ty seš druhá generace, co?
Ty seš autonka.
Roboti, které navrhovali roboti, že?
Už si vzpomínám. Měli oživit syntetický průmysl.
A místo toho ho pohřbili.
Nemají rádi, když se jim poroučí.
Vláda nařídila, aby je stáhli.
Jen několika se prý podařilo včas uniknout.
Nenapadlo mě, že nějakého uvidím.
Prima. Takže je to toastovač.
Můžeme už odstartovat?
- Za jak dlouho přistaneme? - Za dvě hodiny.
Máš hasák? Možná jen potřebuje vyměnit olej.
Lituji. Přístup zakázán.
- A já jsem ji málem ošoustal. - Jako bys nikdy nešoustal robotku.
Jestli se Wren dostane do počítače, jsme v háji.
- Najdeme terminál. - Na téhle úrovni není žádná konzola.
- Museli bychom se vrátit. - Vrátit se nemůžeme.
- A neznám Wrenovy přístupové kódy. - Pomozte mi.
Já nemůžu.
Jsi nový model droidu. Můžeš se na počítač připojit dálkově.
Spálila jsem modem. Jako všichni.
Ale můžeš se připojit manuálně. To přece víš.
Nahoře v kapli jsou přípojky.
- Jsi na to naprogramovaná? - Nenuť mě k tomu.
Nechtěj, abych tě k tomu nutila.
Nechci se tam připojit. Jako by mi tekly vnitřnosti. Není to reálné.
Překonej to. Můžeš tuhle loď vyhodit do vzduchu, než dorazí na Zemi,
a všechny je pozabíjet.
Jen nám dej čas, abychom předtím loď opustili.
- Sakra. - Máš něco?
Počkat.
Narušení v sektorech sedm a tři.
Sektor devět nestabilní.
Motory běží na 41%.
86 minut do kontaktu se Zemí.
Spálili jsme příliš mnoho energie.
Nevyrobím kritické množství. Nedokážu ji vyhodit do vzduchu.
Tak ji roztříšti o zem.
Nic mi není.
Cítím se dobře.
Přistávací úroveň rekalibrována.
Nový cíl: 7-6-0-4-0-3. Neobydlený kvadrant.
Brzdný systém offline. Zpomalení se zvyšuje.
Čas do dopadu 43 minut 8 sekund.
Pokus se nám uvolnit trasu k Betty.
A nastartovat ji.
Prosím, čekejte.
Nouzové vyřazení z provozu na konzole 45V, úroveň jedna.
Wren. Už je skoro u Betty.
Otče, urči místo úniku energie. Podej hlášení.
Otec je po smrti, pitomče.
Narušitel na úrovni jedna. Všichni vetřelci, pokračujte na úroveň jedna.
Máš sklon ke špatnosti.
Sakra.
- Podívám se ti na to. - Nesahej na mě.
No tak.
Asi se ti to zdá směšné.
V poslední době se mi zdá dost věcí směšných. Ale asi nejsou k smíchu.
Proč žiješ dál?
Jak se můžeš smířit s tím, jaká jsi?
Nemám na vybranou.
Aspoň zčásti jsi člověk.
Já jsem jen...
Podívej se na mě.
Jsem odporná.
Proč jsi sem přišla?
Zabít tě. Vzpomínáš?
Než nás stáhli z oběhu,
připojila jsem se na hlavní počítač.
Je tam každá špinavá tajná operace, kterou kdy vláda vymyslela.
Včetně téhle, tebe, vetřelců, dokonce i posádky z Betty.
Věděla jsem, že když uspějí, bude to jejich konec.
- Proč se staráš, co s nimi bude? - Protože jsem tak naprogramovaná.
Jsi naprogramovaná jako pitomec?
Ty jsi nový model pitomce?
Nemohla jsem se na to dívat.
Nemohla jsem dovolit, aby se zničili.
Chápeš to?
Kdysi jsem to chápala.
Pokusila jsem se lidi zachránit.
Nešlo to.
Kdysi existovala jedna dívka.
Měla zlé sny.
Chtěla jsem jí pomoct.
Zemřela.
Ani si nepamatuji, jak se jmenovala.
Myslím, že už jsme skoro tam.
Ano.
- Míváš sny? - Máme neuronové procesory.
Když spím, zdá se mi o nich. O tom.
Každou noc.
Všude kolem. Ve mně.
Kdysi jsem se bála snít, ale teď už ne.
Proč?
Protože ať jsou ty sny sebehorší, po probuzení je to vždycky horší.
- Už není daleko. - Proboha, jsem tak unavený.
- Je to zlé, co? - Myslím, že jsme blízko hnízda.
- Půjdeme jinudy. - Na to nemáme čas.
- Máme 90 minut. - Už ne.
Cože?
- Cos udělala, robotko? - Jdeme. No tak.
Jestli tady chceš umřít po boku svejch bratří a sester, fajn.
Ale já chci dnešek přežít.
Jestli tenhle kus plastu chystá nějakej podraz, tak ji zabiju.
Zabiju tě.
Souhlasí ti výpočet? Nebo ti mám namalovat schéma?
Chceš ještě jeden suvenýr?
- Jak je to daleko k plošinám? - 100 metrů.
No tak.
Musíme jít.
Slyším je. Jsou tak blízko.
To je královna. Má bolesti.
Počkejte.
Panebože.
Musíme vyrazit. Nejlepší je pomodlit se za její rychlou smrt.
Jdeme.
- To není fér. - To už říkám celý den.
Potřebuju, aby ses znova připojila k lodi a otevřela příklop.
Měli bysme dát Purvise do mrazáku.
Tak dobře, kamaráde.
Dáš si šlofíka.
Ani hnout, nebo tomuhle malému droidu vpálím kulku do mozku.
- Seberte jim zbraně. - Promiňte, pane, ale běžte do prdele.
Fajn. Takže já zabiju ji, vy zabijete mě, všichni tu umřeme
a nikdo se nedostane domů.
Odhoďte zbraně.
A teď se tahle syntetická mrcha napojí na Aurigu
a doveze nás na domovskou základnu podle standardních nouzových předpisů.
Nedoveze.
Blázníte? To ještě pořád chcete ty věci dovízt zpátky na Zemi?
- Copak jste dnes nedával pozor? - Promluvil intelektuál.
- Poslyšte, jestli... - Copak nikdy nezavřete hubu?
Proč mě nikdo neposlouchá?
Už jsem říkal, že nejdřív bylo všecko normální. Královna snášela vejce.
Ale pak se začala měnit. Přidala druhý cyklus, takže...
Takže...
tentokrát už není žádný hostitel.
Žádná vejce.
Pouze její lůno
a ten tvor uvnitř.
To je dar, který jí dala Ripleyová. Lidský rozmnožovací systém.
Rodí za vás.
A teď je dokonalá.
Jsi...
překrásný motýl.
Jen se podívejte.
Ty jsi překrásné miminko.
Myslí si, že jste jeho matka.
Pojď sem.
Civilní plavidlo online. Nouzový odlet schválen.
Je nažhavená. Otevřu přechodovou kabinu Aurigy. Uvolněte příchytky.
Tak, a teď musím jen najít pojistku vertikálního motoru.
Určitě s tím umíte lítat?
Máte zelenou ke startu.
- Myslel jsem, že jste mrtvá. - To slyším často.
- Proč jsme ještě tady? - Hledám manuální ovládání.
Prokrista.
Máš dobrou paměť. Promiň.
- Ripleyová se vrátila. - Je to tohle?
Ty s tím umíš lítat?
Děláš si srandu? Tahle popelnice je starší než já.
Ksakru. Máme furt otevřenej příklop.
- Zavírala jsem ho. - Stokrát jsem ho spravoval.
Já to udělám.
Vstupujeme do zemské atmosféry. Interval pro odlet 46 sekund.
Musíme odstartovat.
VÝSTRAHA
Musíme odtud vypadnout.
Interval pro odlet 20 sekund.
Chyť se něčeho. Startujeme.
No tak, bejby.
Tenhle krám se rozpadne na kusy.
Tlak nestabilní.
Pomoz Call zapnout přídavný čerpadlo.
No tak. Šlápni na to.
Já nejsem žádný mechanik, Ironside.
Většinou jen ubližuju lidem.
Do prdele.
Vrať se zpátky.
Kde seš, ty mizero? Tak dělej, parchante.
- Co mám dělat? - Popadni ty páky.
Pusť ji!
Promiň.
Plavidlo USM Auriga dopadne za pět sekund. Čtyři.
Tři.
Dva.
Jedna.
Děkuji vám.
- Co se to pálí? - My.
Ksakru. Máš pravdu.
Tak tohle je Země.
Tohle je Země.
Jsem tady poprvý.
Předpokládám, že tu brzo začne čmuchat armáda.
Vsadím se, že po nich moc netoužíš.
Ani ne.
Víš, člověk by se tady mohl lehko ztratit, kdyby chtěl.
Co myslíš?
Co budeme dělat?
To nevím.
Já jsem tady taky cizí.
České titulky Jan Edlman
Czech Subtitles From DVD Synchro & Corrected By Nazghul